Kvart over otte. Det må være en personlig rekord.
Jeg har nået at læse avisen to gange. Jeg er ikke god til at være barnløs.
Er din bil i stykker? Jeg så, du tog en taxa.
Så det er kun mig, der ikke har moret mig i denne uge.
Værsgo.
- Er det hende, der råbte ad Leander? - Det tror vi.
Da vi vidste, hvad vi skulle spørge om, havde flere naboer set hende.
- Det kan være hvem som helst. - Forhåbentlig ikke.
Undskyld...
Kollegaerne i Jönköping undersøgte lidt omkring Klara Syrén -
- og fandt det her.
I 2001 fandt man to misbrugere med poser over hovedet, svært forbrændte.
- Den ene døde, den anden klarede sig. - Lever han i dag?
"Om jeg kan huske det"? Hvad er det for et spørgsmåI?
Tror i, jeg har kunnet glemme det? Tror i ikke, jeg vågner hver dag...
- Kender du navnet Isabella Solheim? - Nej.
- Klara Syrén? - Frank Leander? Han er psykolog.
Nej.
Hvad handler det om?
Vi er ikke helt sikre, men vi har haR tre dødsfald, -
- som minder om det, der skete med dig og din kammerat.
Kan du fortælle, hvad der skete?
Qer er íkke meget at fortælle...
Ví var í parken og Rolle kendte et sted, hvor ví kunne sprøjte os.
Så gjorde vi det, begge to, og bagefter...
8agefter vågnede jeg, og der var gået tre uger, og Rolle var død.
Og jeg... _a, jeg så sådan her ud.
Jeg ved íkke, hvorfor de holdt míg í líve. Hvad skulle det være godt for?
Hvad skal jeg sige, Per... Hun er ikke den, hun udgiver sig for.
Felicia Hermansson. Der er et par stykker, men ingen passer på alderen.
- Og ingen af dem bor på Gotland. - Har du tjekket det som navn nr. to?
Navn som ugift?
Jeg ved ikke, hvor grænsen går mellem pudsigt og sygt?
Jeg ved det ikke... Det var bare mærkeligt.
Jeg så hende på Frank Leanders begravelse.
- Det var hende. Jeg er sikker. - Hvad siger de andre?
- Hvem andre? - Dine kolleger, Per.
Har du ikke fortalt det for dem? Fandens også, Per!
Din kæreste sniger sig til en begravelse for jeres drabsoffer...
Hun er ikke min kæreste.
Og det er usandsynligt, at hun skulle have noget med det at gøre.
To mordbrande er det eneste vi har. Og så hende i Jönköping, samme metode.
Kvalt først, plastic over hovedet og så overhæIdt med benzin.
- Jeg vil snakke med hende selv først. - Per. Slip det. Helt alvorligt.
Conny Jansson. Dømt for indbrud, røveri, narkotikabesiddelse.
Voldtægt på en Helena Sjöqvist, 25 år, men nu død.
Mishandel, mere besiddelse, indbrud igen...
- Men det er ti år siden. - Men metoden er den samme.
- De er fra Jönköping, ligesom Syrén. - Ja, men hvorfor nu?
Den dag taxachaufførerne forsvinder, falder samfundet sammen.
- Ved vi, hvem hun er? - Bedre endnu. Vi har en adresse.
Det havde været lettere, hvis vi vidste, hvad hun hed.
- Det skal jeg sige til vidnerne. - Tager du porten?
Begynder du højst oppe?
- Hej, hej. Er der nogen hjemme her? - Nej, der er tomt.
- Hej. Er din far eller mor hjemme? - Ja.
- Hej. - Hej. Politiet. Vi leder efter en.
Jeg vil høre, om du kan kende hende her?
Maria!
- Luk døren. - Stop ham!
Politi. Stop. Stop!
Lig stille!
Hvis det her er en midaldrende kvinde, skal jeg nok træne lidt mere.
Ek? Er du okay?
- Tillykke. - Så du, at det var Gusten Borg?
Hvad fanden... Jeg troede, at han sad inde.
Det gør han snart.
Stop. Jeg vil tale med dig.
- Vent, vent! Stop! - Av, for helvede!
Kan du kende det her?
"Du må betale for alt det, du har gjort. "
Ja, det er mit.
Der er flere, hvis han ikke har smidt dem ud.
Hvorfor?
Hvis jeg ikke har et liv længere, hvorfor skulle han så have det?
Hvad mener du med det?
Vi arbejdede sammen, Leander og jeg. Jeg håbede måske for meget, -
- men når man arbejder med problemfamilier, så man da håbe.
Hvad gjorde han?
Han skabte sig et navn på at splitte familier. Han sagde, tyghed var dumt.
Sociale problemer blev løst ved at skille folk ad.
Jeg snakkede, og det er det værste man kan gøre i den akademiske verden.
- Hvordan det? - Jeg blev brændemærket. Udstødt.
Leander var det store navn. Hvem ville de tro på?
Han ødelagde mit liv.
Jeg kan ikke sige, at jeg er ked af, at nogen ødelagde hans.
- Kollegerne på narko takker. - Dejligt at kunne hjæIpe til.
- Så det var ikke hende? - Kreditkortet blev brugt efter ni.
- Så begynder vi forfra. - Ja, det gør vi.
- Ja, Arvidsson. - Hej. Det er felícía.
- Hej. Jeg troede, du var forsvundet. - Nej, íkke rígtígt.
Hvad laver du líge nu?
Du var ikke specielt nem at få fat på. Jeg mener virkelig ikke nem.
Jeg blev faktisk lidt urolig.
Jeg var bare på besøg hos nogle venner på fastlandet. Jeg havde fri.
- Og bortset fra det? - Hvad mener du?
Du har jo intet telefonnummer, ingen adresse, ingenting.
Men nu er jeg her. Er det ikke godt nok?
Jeg fremlejer en lejlighed. Jeg har et kontantkort.
Jeg er nyskilt og ville tage min mors navn.
- Hvorfor spørger du om alt det? - Det er vel ikke så mærkeligt.
Det ved jeg faktisk ikke. Er det mærkeligt?
Undskyld. Det er det måske ikke...
Jeg har haft mennesker i mit liv, som har undret sig mere, end godt er.
- Blev du rigtig urolig? - Ja.
Nej, urolig og urolig... Jeg blev måske mere...
Jeg... jeg tænkte på dig.
Undskyld. Jeg er bare ikke så vild med spørgsmåI.
Tror du, at vi kan tage spørgsmålene lidt hen ad vejen?
Ja. Det tror jeg.
Felicia?
Jeg er ked af det. Jeg kan ikke. Undskyld.
- Har du set Arvidsson? - Nej. Hvad er der?
Arvidsson! Kom ind på mit kontor nu!
- Verdens værste pokerfjæs. - Hartman?
Jeg har set ham rigtig vred en eneste gang.
- Ved du, hvordan man kan se det? - Nej.
Hvis han beder en sætte sig ned, så spiller han kun.
Jeg har fået mange skæIdud, men jeg har altid skulle sidde ned først.
Han står stadig.
"Jeg snakker med min søster"! Hvor dum kan man være?
Altså... jeg tænkte... Vi sad og spiste..
Privat. Kun hun og jeg. Hun havde fri.
Hvis nogen stjæler en bil foran dig, når du har fri, -
- ser du så den anden vej? Nej, for du er politimand! Og hun er journalist!
Det er ligegyldigt, om man har fri!
Deres arbejde er at skrive og vores at holde kæft! Det er en gammel nyhed!
Indtil nu har han ikke vidst, at vi ved det her.
Men vi har vidst, at hvis det sker igen, så er det ham.
- Jeg kan prøve at få et dementi. - Vil jeg få hende til at skrive mere?
- Er det det, jeg siger? - Nej, det er det ikke.
Jeg er fygtelig ked af det. Hvad skal jeg gøre?
Gå med dig. Tag ferie, hvad som helst.
- Kan jeg ikke...? - Jeg mener det.
Gå med dig.
Jeg er nødt til at tænke det igennem, inden jeg fyrer dig. Så slemt er det.
Det var jo information, som vi ikke var gået ud med!
Og nu står det i avisen. Skrevet af Arvidssons s0ster!
- S_t dig ned. - Kan jeg ikke snakke med dig?
Kan jeg ikke stole på, at det jeg siger bliver mellem os?
- Jeg er journalist. - Du er min s0ster, Pernilla!
Er det sådan, det bliver? Når jeg siger noget til dig, -
- kan jeg læse om det i avisen. Er det et godt s0skendeforhold?
Er det at være der for hinanden?
Jeg opfattede det ikke sådan.
Jeg opfattede det som om, at jeg hjalp dig, og du hjalp mig.
Herregud! Er du så dårlig til at skille det private fra det her?
- Er du så besat af det, du laver? - Søde Per, hold op!
Hvad du end g0r, skal du ikke kalde mig besat.
Som din søster, Per det her er ikke godt for!dig.
Hvad skal jeg sige?
Tak for hjæIpen.
Var det det her?
Hvis man ikke har bedre dømmekraft end det...
- Snakker du aldrig med Marianne? - Marianne er ikke journalist.
Nej, men hvis hun nu var det?
Du kan jo godt lide ham.
Jeg er bare ikke sikker på hvorfor.
Så hun er her ikke? Eller arbejder hun her ikke?
Hun er her ikke, men hvis hun var... Jeg synes, det er ubehageligt.
- Er der sket noget? - Nej. Snarere tværtimod.
Jeg er nødt til at få fat i hende. Vi er nødt til at få fat i hende.
Tak.
Hej, det er Eríka. Jeg kan íkke tage telefonen...
Nægtet adgang
Frank Leander besøger børnehjem i Kina
Leanders forskning savner belæg Medarbejdere sætter spørgsmåIstegn
- Godmorgen. - Hej. Er du her?
Jeg ville lige give dig obduktionsrapporten.
- Jeg så, at du havde ringet. Ensom? - Ja.
Du kunne væIge en anden uge at være nyforelsket i.
Har du nogensinde været hos et medium?
Nej, det handler ikke om mig, men jeg tænker på...
Forestil dig en person med masser af ustrukturerede tanker og f0lelser.
Hvis nu vedkommende gik til et medium og føIte, at han havde talt over sig?
Hvordan h_nger hun sammen med de andre? Tænk, hvis hun ikke gør det?
- Maria... Erika? Har vi møde nu? - Nej.
Jeg kan ikke nå det. Kan vi lige mødes?
- Pæn skjorte, forresten. - Tak.
Det syntes jeg også i går, da Ek havde den på.
Ek fandt en signatur i en af mapperne: Klara Syrén.
I 70'erne var hun afdelingschef på socialkontoret i Jönköping -
- og arbejdede med Frank Leander på omtrent ti-tolv sager.
Det er den forbindelse, vi har ledt eRer.
Ek opsøger Elisabeth Rehnberg, som måske ved mere om Klara Syrén.
Men hvad er det der nu? Sidder her nogen og arbejder?
- Er der nogen, som arbejder her? - Der er hun. Rehnberg. Det er hende.
- Den anden, hvem er... - Kender vi en Rebecka Moberg?
Det er jo den læge, som Arvidsson k0rte ind i.
Er det ham, der arbejder herinde?
Jeg har lige talt med Rehnberg. Hun ved ingenting om Klara Syrén, -
- men en af os har lige spurgt hende, om hun kender en Rebecka Moberg.
Hvad er Arvidsson i gang med?
- Ja, hallo? - Hej. Det er felícía.
Så hvad hedder du? Felicia Hermansson eller Rebecka Moberg?
Jeg har en beskyttet identitet.
Jeg har boet på en hemmelig adresse siden oktober i fjor.
Mít navn, personnummer, adresse er hemmelíge oplysnínger.
Ellers havdejeg íkke sagt nej tíl díne forsíkríngspenge.
- Hvorfor? - Min eksmand prøver at slå mig ihjel.
Jeg så dig tíl Frank Leanders begravelse.
Og?
Jeg undrer mig bare over, hvad du lavede der.
Jeg læste, at han var død. Vi arbejde sammen ti år tilbage. Han var et svin.
Jeg ved íkke, hvorfor jeg gík med, eller hvad jeg troede vílle opleve.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Beskyttet identitet, Per.
Jeg kan ikke risikere at være med i en drabsunders0gelse.
Hvem er han? Hvad har han gjort mod dig?
Jeg kan hjæIpe díg.
Hvis politiet havde kunnet hjæIpe mig, havde jeg ikke haft det sådan her.
Jeg ved faktísk íkke, hvad jeg skal tro.
Jeg burde ikke have opsøgt dig.
- Undskyld. - Kan vi ikke ses?
Ví kommer íkke tíl at ses ígen. for dín egen skyld.
Farvel, Per.
Forstår du det her?
Kun at hun har en beskyttet identitet og skal vidne i retten.
Hvis hun har noget med drabet at gøre... Han er ikke for klog!
Tvangsanbringelse
Helena Sjöqvist...
Hej.
- Har du set Pernilla? - Ja, hun var her lige f0r.
Jeg venter lidt.
Pernilla... Pernilla.
Arvidsson?
Er der nogen, der ved, hvor Pernilla Sjöqvist er?
- Nej. - Kan hun være ude på en opgave?
- Ingen anelse. - Hun var her lige før.
Fandens også.
Mort
Qet her er Perníllas mobíl. Læg dít navn og nummer.
Fandens!
- Hej, det er mig. - Arvidsson? Hartman er rasende!
- Jeg har ikke tid til at forklare... - Vent. Din søster.
Det var dem, der tvangs!jernede hende. Frank Leander og Klara Syrén.
Det er derfor, jeg ringer. Jeg har et matrikelnummer.
Matrikelnummer: 12:9. Et hvidt hus.
Felicia bor der. Hun er uskyldig. Jeg tror, Pernilla er på vej derhen.
Hartman, kom. Skynd dig.
12:4, 12:5, 6, 7, nej. 8, 9, her.
- Nu skal vi se. Er det det her? - Nej, det skal være hvidt.
- Hvor mange kan der være? - Jeg skulle have set det noget før.
Her. Stora Gudings 12:9, Vallstena. Passer det?
- Ja, hallo? - Vi har adressen.
Vi er på vej. Gør ikke noget dumt. Vi må vente.
- Alt det for at hævne sin barndom? - De tog både Arvidsson og Pernilla.
- Det hele står her. - Og spåkonen?
Pernilla var i kunderegistret. Hun må have talt over sig.
Vent, Pernilla!
Nej! Søde...
Pernilla?
Hvorfor gør du det?
Du skulle ikke være kommet. Du ødelægger det hele.
Pernilla...
Sluk lighteren.
Hun har ikke gjort noget.
Hun kom imellem os. Så du ikke det? Jeg var ved at få en familie igen.
Det var jo dig og mig.
- Hun tog dig fra mig. - Hun har ikke taget noget.
Hun tog dig! Ligesom de tog alle fra mig.
Ligesom de tog mor.
Alle de andre, som har taget mit liv fra mig. Det må ikke ske igen.
Jeg vil ikke være alene igen.
- Hallot Heríndet - Kommer!
- Ring efter en ambulance! - Hvor er Pernilla?
Det ved jeg ikke.
Pernilla! Stop!
Vi må have en ambulance til Stora Gudings, Vallstena, matrikel 12:9.
Kom nu.
- Hold op! - Slip hende!
- Slip mig! - Tag det roligt.
Vågn op!
Hej.
Jeg har kørt din bil på værksted.
Så kan jeg låne din i stedet.
Farvel.
- Hej, mor! - Hej, skat!
Hej. Hvor har i mange ting. Jeg har savnet jer.
Har i haft det sjovt?
Tekster: Katarina Øyangen www. undertext. com